<sect2 id="ekos-focus">
    <title
>Enfocar</title>
    <indexterm>
        <primary
>Eines</primary>
        <secondary
>Ekos</secondary>
        <tertiary
>Enfocament</tertiary>
    </indexterm>
    <sect3 id="focus-theory">
        <title
>Teoria de l'operació</title>

        <screenshot>
            <screeninfo
>Enfocament de l'Ekos </screeninfo>
            <mediaobject>
                <imageobject>
                    <imagedata fileref="ekos_focus.png" format="PNG"/>
                </imageobject>
                <textobject>
                    <phrase
>Enfocament de l'Ekos</phrase>
                </textobject>
            </mediaobject>
        </screenshot>

        <para
>Per a enfocar una imatge, l'Ekos necessita establir un mètode numèric per a mesurar el <emphasis
>bo</emphasis
> que és el seu enfocament. És fàcil mirar una imatge i veure-la quelcom <emphasis
>desenfocada</emphasis
>, ja que l'humà és molt bo en detectar-ho, però. Com ho pot saber l'Ekos? </para>
        <para
>Hi ha múltiples mètodes. Un d'ells és calcular l'amplada total a la meitat del màxim (Full Width at Half Maximum -FHWM-) d'un perfil de l'estrella dins d'una imatge i després ajustar l'enfocament fins que s'aconsegueixi una FWHM òptima (més ajustada). El problema amb la FWHM és que assumeix que la posició inicial de l'enfocament es troba propera a l'enfocament crític. A més, la FWHM no funciona molt bé amb fluxos de baixa intensitat. Un mètode alternatiu és el Half-Flux-Radius (HFR), la qual és una mesura de l'amplada en píxels comptant des del centre de les estrelles fins que la intensitat acumulada és la meitat del flux total de l'estrella. L'HFR ha demostrat ser molt més estable en condicions on podríeu tenir condicions de cel desfavorables, quan el perfil de la brillantor de les estrelles és baix i quan la posició inicial de l'enfocament es troba lluny de l'enfocament òptim. </para>
        <para
>Després l'Ekos processarà una imatge, seleccionarà l'estrella més brillant i començarà a mesurar el seu HFR. Podeu seleccionar l'estrella automàticament o manualment. En general, es recomana seleccionar les estrelles que no siguin massa brillants, ja que podrien quedar saturades durant el procés d'enfocament. Una magnitud de 3 o 4 de l'estrella sovint és suficient. </para>
        <para
>L'Ekos llavors començarà el procés d'enfocament ordenant a l'enfocador que enfoqui cap a dins o cap a fora, i tornarà a mesurar l'HFR. Això establirà una corba en forma de V, en la qual el punt dolç de l'enfocament òptim es troba al centre de la corba V i el pendent dependrà de les propietats del telescopi i de la càmera. A l'Ekos, mai no es construirà tota una corba V, ja que el procés de l'enfocament funciona de forma iterativa, de manera que sota la majoria de les circumstàncies, es mesurarà una mitjana de la forma de la corba V, tal com es mostra a la imatge del mòdul per a l'enfocament. </para>
        <para
>Com que l'HFR varia de manera lineal amb la distància de l'enfocament, és possible calcular el punt d'enfocament òptim. A la pràctica, l'Ekos funciona de manera iterativa movent-se en passos discrets, inicialment decidit per la mida del pas configurable per l'usuari i més tard per la inclinació de la corba V, per a apropar-se a la posició d'enfocament òptima, on canviarà de comportament i començarà a realitzar canvis més ajustats fins a aconseguir un enfocament òptim. En l'algorisme <guilabel
>Iteratiu</guilabel
> predeterminat, el procés d'enfocament s'aturarà quan l'HFR es mesuri a dins de la tolerància configurable de l'HFR mínim enregistrat durant el procés. En altres paraules, cada vegada que el procés comenci a cercar una solució dins d'un interval limitat, comprovarà si l'HFR actual està dins del tant per cent de diferència en comparació amb l'HFR mínim enregistrat, i si es compleix aquesta condició, el procés d'enfocament automàtic es considerarà vàlid. El valor predeterminat s'estableix en un 1% i és suficient per a la majoria de situacions. Les opcions <guilabel
>Pas</guilabel
> especifiquen el nombre de marques <emphasis
>inicials</emphasis
> que l'enfocador s'haurà de moure. Si la imatge està greument fora de l'enfocament, establirem la mida del pas alt (&ead;, &gt; 250). D'altra banda, si l'enfocament s'aproxima a l'enfocament òptim, establirem la mida del pas en un interval més raonable (&lt; 50). Es requereix prova i error per a trobar la millor marca inicial, però l'Ekos només ho farà servir per al primer moviment de l'enfocament, ja que tots els moviments posteriors dependran del càlcul de la inclinació de la corba V. </para>
        <para
>Quan s'utilitza l'algorisme <guilabel
>Polinòmic</guilabel
>, el procés s'iniciarà en el mode <guilabel
>Iteratiu</guilabel
>, però una vegada que creuem a l'altre costat de la corba V (&ead;, una vegada que els valors HFR comencen a augmentar de nou després de disminuir durant un temps), l'Ekos realitzarà un ajust polinòmic per a trobar una solució que preveu la posició HFR mínima possible. Si es troba una solució vàlida, el procés d'enfocament automàtic es considerarà un èxit. </para>
        <para
>Mentre el mòdul per a l'enfocament de l'Ekos admet enfocadors relatius, <emphasis role="bold"
>es recomana</emphasis
> emprar enfocadors absoluts. </para>
    </sect3>

    <sect3 id="focus-focuser-group">
        <title
>Grup de l'enfocador</title>

        <screenshot>
            <screeninfo
>Configuració de l'enfocador </screeninfo>
            <mediaobject>
                <imageobject>
                    <imagedata fileref="focuser_group.png" format="PNG"/>
                </imageobject>
                <textobject>
                    <phrase
>Configuració de l'enfocador</phrase>
                </textobject>
            </mediaobject>
        </screenshot>

        <para
>S'admet qualsevol enfocador compatible amb INDI. Es recomana utilitzar enfocadors <emphasis role="bold"
>absoluts</emphasis
>, ja que es coneix la seva posició absoluta en encendre'l. A INDI, la posició <emphasis
>zero</emphasis
> de l'enfocador es produeix quan el tub es <emphasis role="bold"
>retira completament</emphasis
>. En enfocar <emphasis
>cap enfora</emphasis
>, s'incrementarà la posició de l'enfocador, mentre que disminuirà quan s'enfoqui <emphasis
>cap endins</emphasis
>. S'admeten els següents tipus d'enfocadors: </para>
        <itemizedlist>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Absolut</emphasis
>: Els enfocadors de posició absoluta com RoboFocus, MoonLite, &etc; </para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Relatiu</emphasis
>: Els enfocadors de posició relativa. </para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Enfocadors senzills</emphasis
>: Els enfocadors DC/PWM sense comentaris sobre la posició. </para>
            </listitem>
        </itemizedlist>
        <para
>Per als enfocadors absoluts, podeu establir el recompte de les marques. Per a veure un flux continu de la càmera, feu clic al botó <guibutton
>Captura</guibutton
>. S'haurà de capturar una imatge de forma repetida d'acord amb les configuració del CCD en el grup <guilabel
>CCD i roda de filtres</guilabel
>. Podeu enfocar i allunyar-vos prement els botons respectius, i cadascun s'haurà de moure per la mida del pas indicada a la configuració de l'enfocament. Per a enfocadors absoluts i relatius, la mida del pas és en unitats de <emphasis
>marques</emphasis
> i per a enfocadors DC senzills, la mida del pas és en <emphasis
>mil·lisegons</emphasis
>. </para>
        <para
>Per a començar el procés d'enfocament automàtic, només cal que feu clic al botó <guibutton
>Enfocament automàtic</guibutton
>. </para>
    </sect3>

    <sect3 id="focus-ccd-filter-wheel">
        <title
>Grup de CCD i roda de filtres</title>

        <screenshot>
            <screeninfo
>Grup de CCD i roda de filtres de l'enfocament </screeninfo>
            <mediaobject>
                <imageobject>
                    <imagedata fileref="focus_ccdfw_group.png" format="PNG"/>
                </imageobject>
                <textobject>
                    <phrase
>Grup de CCD i roda de filtres de l'enfocament</phrase>
                </textobject>
            </mediaobject>
        </screenshot>

        <para
>Haureu d'especificar el CCD i la roda de filtres (si n'hi ha) que s'utilitzarà durant el procés d'enfocament. Podeu <emphasis role="bold"
>bloquejar</emphasis
> un filtre específic dins de la roda de filtres que s'utilitzarà sempre que s'invoqui el procés d'enfocament automàtic. Normalment, l'usuari haurà de seleccionar el filtre Neteja/Luminescència per a aquesta finalitat, de manera que l'Ekos sempre utilitzarà el mateix filtre per a realitzar el procés d'enfocament automàtic. Aquest filtre bloquejat també s'utilitzarà en el <link linkend="ekos-align"
>mòdul per a l'alineació</link
> sempre que es realitzi alguna captura d'astrometria. </para>
        <para
>També podeu seleccionar un filtre d'<guilabel
>Efecte</guilabel
> per a millorar la imatge amb finalitats de vista prèvia. Es recomana desactivar qualsevol efecte durant el procés d'enfocament, ja que pot interferir amb els càlculs de l'HFR. Per a les càmeres rèflex digitals, podeu canviar la configuració ISO. Podeu restablir el submarc de l'enfocament a la captura de tot el fotograma si feu clic al botó <guibutton
>Restableix</guibutton
>. </para>
    </sect3>

    <sect3 id="focus-settings">
        <title
>Configuració</title>

        <screenshot>
            <screeninfo
>Configuració de l'enfocament </screeninfo>
            <mediaobject>
                <imageobject>
                    <imagedata fileref="focus_settings.png" format="PNG"/>
                </imageobject>
                <textobject>
                    <phrase
>Configuració de l'enfocament</phrase>
                </textobject>
            </mediaobject>
        </screenshot>

        <para
>És possible que hàgiu d'ajustar la configuració de l'enfocament per a aconseguir un procés d'enfocament automàtic amb èxit i fiable. Les opcions de configuració es preservaran entre les sessions. </para>
        <itemizedlist>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Estrella automàtica</emphasis
>: Seleccionarà automàticament la millor estrella que hi hagi a l'enfocament de la imatge.</para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Submarc</emphasis
>: El submarc al voltant de l'estrella enfocada durant el procediment d'enfocament automàtic. Habilitar els submarcs pot accelerar significativament el procés d'enfocament.</para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Fotograma fosc</emphasis
>: Marqueu aquesta opció per a capturar un fotograma fosc si és necessari i realitzar una resta del fotograma fosc. Aquesta opció pot ser útil en imatges amb soroll.</para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Suspèn el guiatge</emphasis
>: Suspendre el guiatge mentre l'enfocament automàtic està en progrés. Si el procés d'enfocament provoca una interrupció en l'estrella guia (&pex;, quan s'utilitza el port de guiatge integrat (Integrated Guide Port -IGP-), mentre que el sistema de guiatge està unit físicament amb el CCD primari), es recomana habilitar aquesta opció. Quan utilitzeu un sistema de guiatge descentrat, aquesta opció no serà necessària.</para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Mida del quadre</emphasis
>: Estableix la mida del quadre que s'utilitzarà per a delimitar l'enfocament de l'estrella. Augmenteu-la si teniu estrelles molt grans. Per a l'enfocament de Bahtinov, la mida del quadre es pot augmentar encara més per a tancar millor el patró de difracció de Bahtinov.</para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Recorregut màx</emphasis
>: El recorregut màxim en marques abans que s'interrompi el procés d'enfocament automàtic.</para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Pas</emphasis
>: La mida del pas <emphasis
>inicial</emphasis
> en marques per a provocar un canvi notable en el valor HFR. Per a l'enfocador basat en temporitzador, és el temps inicial en mil·lisegons per a moure l'enfocador endins o enfora.</para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Tolerància</emphasis
>: Els valors de percentatge de la tolerància decideixen quan s'aturarà el procés d'enfocament automàtic en l'algorisme <guilabel
>Iteratiu</guilabel
>. Durant el procés d'enfocament automàtic, es registraran els valors HFR i una vegada que l'enfocador es trobi prop d'una posició òptima, es començaran a mesurar els HFR enfront de l'HFR mínim registrat a les sessions i s'aturarà quan un valor HFR mesurat es trobi dins del tant per cent de diferència de l'HFR mínim registrat. Feu-lo disminuir per a restringir el radi de la solució òptima del punt d'enfocament. Feu-lo augmentar per a expandir el radi de la solució. </para>
                <warning>
                    <para
>Establir el valor massa baix pot resultar en un bucle repetitiu i, probablement, provocaria un fallit procés d'enfocament automàtic. </para>
                </warning>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Llindar</emphasis
>: El valor del percentatge de llindar s'utilitza per a la detecció d'estrelles emprant l'algorisme de detecció del <emphasis
>Llindar</emphasis
>. Augmenteu-lo per a restringir el centre a nuclis brillants. Disminuïu-lo per a incloure les estrelles difuses.</para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Algorisme</emphasis
>: Seleccioneu l'algorisme per al procés d'enfocament automàtic: <itemizedlist>
                        <listitem>
                            <para
><emphasis role="bold"
>Iteratiu</emphasis
>: Moveu l'enfocador per passos discrets inicialment decidits per la mida del pas. Una vegada que es calcula una inclinació de la corba, es calcularan altres mides del pas per a arribar a una solució òptima. L'algorisme s'aturarà quan l'HFR mesurat es trobi dins de la tolerància percentual de l'HFR mínim registrat en el procediment.</para>
                        </listitem>
                        <listitem>
                            <para
><emphasis role="bold"
>Polinomi</emphasis
>: S'inicia amb el mètode iteratiu. En creuar cap a l'altre costat de la corba V, es calcularan els coeficients d'ajust polinomial, juntament amb la possible solució mínima. Aquest algorisme pot ser més ràpid que un enfocament purament iteratiu, donat un bon conjunt de dades.</para>
                        </listitem>
                    </itemizedlist>
                </para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Fotogrames</emphasis
>: El nombre de la mitjana de fotogrames a capturar. Durant cada captura, es registrarà un HFR. Si el valor HFR instantani no és fiable, podreu fer una mitjana del nombre de fotogrames per a fer augmentar la relació de senyal a soroll.</para>
            </listitem>
            <listitem>
                <para
><emphasis role="bold"
>Detecció</emphasis
>: Seleccioneu l'algorisme per a la detecció de les estrelles. Cada algorisme té els seus punts forts i debilitats. Es recomana mantenir el valor predeterminat a menys que no es detectin correctament les estrelles.</para>
                    <itemizedlist>
                        <listitem>
                            <para
><emphasis role="bold"
>Bahtinov</emphasis
>: Aquest mètode de detecció es pot utilitzar quan s'utilitza una màscara de Bahtinov per a enfocar. Primer preneu una imatge, després seleccioneu l'estrella en la qual enfocar. Es prendrà una imatge nova i s'analitzarà el patró de difracció. Es mostraran tres línies en el patró de difracció que mostraran com de bé es reconeix el patró i quant de bé està enfocada la imatge. Quan no es reconegui bé el patró, es podrà ajustar el paràmetre <guilabel
>Nombre de files:</guilabel
> per a millorar el reconeixement. La línia amb els cercles a cada extrem és un indicador ampliat per a l'enfocament. Com més curta sigui la línia, millor enfocada estarà la imatge.</para>
                        </listitem>
                    </itemizedlist>
            </listitem>
        </itemizedlist>
    </sect3>

    <sect3 id="focus-v-curve">
        <title
>Corba V</title>

        <screenshot>
            <screeninfo
>Corba V de l'enfocament </screeninfo>
            <mediaobject>
                <imageobject>
                    <imagedata fileref="focus_vcurve.png" format="PNG"/>
                </imageobject>
                <textobject>
                    <phrase
>Corba V de l'enfocament</phrase>
                </textobject>
            </mediaobject>
        </screenshot>

        <para
>La corba en forma de V mostra valors absoluts enfront dels valors de Half-Flux-Radius (HFR). El centre de la corba V és la posició d'enfocament òptima. Una vegada que l'Ekos creua d'un costat de la corba V a l'altra, torna a traçar i intenta trobar la posició d'enfocament òptima. La posició d'enfocament final es decideix segons quin algorisme se selecciona. </para>
        <para
>Quan es captura, l'eix horitzontal indicarà el número del fotograma. Això us ajudarà en el procés de captura, ja que podreu veure com canvia l'HFR entre els fotogrames. </para>
    </sect3>

    <sect3 id="focus-relative-profile">
        <title
>Perfil relatiu</title>

        <screenshot>
            <screeninfo
>Perfil relatiu de l'enfocament </screeninfo>
            <mediaobject>
                <imageobject>
                    <imagedata fileref="focus_relative_profile.png" format="PNG"/>
                </imageobject>
                <textobject>
                    <phrase
>Perfil relatiu de l'enfocament</phrase>
                </textobject>
            </mediaobject>
        </screenshot>

        <para
>El perfil relatiu és un gràfic que mostra els valors HFR relatius representats entre si. Els valors HFR inferiors corresponen a les formes més estretes i viceversa. La corba vermella sòlida és el perfil del valor HFR actual, mentre que la corba verda amb punts és per al valor HFR anterior. Finalment, la corba magenta indica el primer HFR mesurat i es mostrarà quan es conclogui el procés d'enfocament automàtic. Això permet jutjar si rendiment del procés d'enfocament automàtic ha millorat la qualitat de l'enfocament relatiu. </para>
    </sect3>
</sect2>
